To dáš, zlato. Vydrž.
Pět, šest, sedm, osm.
Jedna.
- Tři, čtyři, pět... - Sedm.
Pojďme.
Všímám si, že seš nervózní.
Jdi na to... postupně, jedna sekce po druhé.
Já se roztočím tak, že tlačím nohy od sebe.
- Tlačím, tlačím a otočka. - Dobře.
Pojďme na to.
Jde na to.
- Jdeme na to. - Chceš jiný místo?
Na cheerleading se váže dost stereotypů.
Lidi si myslí, že jsme... blbé blondýnky.
Myslí si, že nedělám nic jinýho...
než pokřiky jako: „Do toho!“ a tak,
ale ve skutečnosti naše těla vystavujeme hodně...
bolesti.
Pardon.
- V pohodě, Morgan? - Bože.
No tak, to dáš.
Flik! Vytáhni to! Drž!
Někdy omylem dopadnu blbě
a je to... hrozná bolest.
Stojí to ale za to.
Cheerleading mě zachránil.
Kdybych nebyla tady,
nejspíš bych teď seděla ve vězení.
Byl jsem fakt hrozný dítě.
Furt jsem měl potíže kvůli blbostem.
Nerespektoval jsem žádnou autoritu.
Prostě jsem nic necítil.
Nezáleželo mi na nikom a na ničem.
Bez cheerleadingu bych nepřežil.
Můj život by skončil.
Neseděl bych teď tady.
Vždycky tu máme děti z rozpadlých rodin nebo s těžkou minulostí.
Občas je přesně to ten důvod, proč mě s nimi někdo seznámí.
Znají mě, a tak myslí, že bych byla dobrý vzor.
Někdo, kdo je nasměruje zpátky na správnou cestu.
Pustím tě a ty drž, jo?
Raz... dva...
Pokud jste z takových rodin a začnete s cheerleadingem,
tělocvična bude vaším šťastným místem,
- kde vaše problémy jakoby zmizí. - Vstaň!
Celou dobu se dívám dopředu.
Takhle...
Je to místo, kde fakt můžu být, kým chci.
Cheerleading je fakt otevřený všem.
V dětství mě šikanovali,
takže kdybych neměl cheer, asi bych byl...
naštvaný na celý svět a...
a kvůli vlastní bolesti bych ubližoval ostatním.
- Pojď, Gabi! - Do toho!
Máme tu tolik různých lidí,
ale všichni chceme to samé.
Ten pocit, který máme,
když vystoupíme s dvouapůlminutovou sestavou.
Zaplaví vás adrenalin
a pak si říkáte jen: „Páni!“
Máte strach, ale musíte věřit svýmu týmu.
Je to o stoprocentní důvěře.
Musím věřit, že mě chytnete, když budu padat.
A to vás sblíží.
Nedopustili jste, aby se mi něco stalo, a teď je mezi námi pouto.
Vím, že mě ochráníte, a tak se cítím v bezpečí.
Když jste si takhle blízcí, stane se z vás rodina.
A to podle mě dělá to pouto mezi vámi ještě silnější.
A proto je tenhle program tak úžasný.
Pokud ale mezi členy týmu není ta chemie,
důvěra a to pouto,
celé se to rozsype.
Všichni v pohodě?
Co se stalo?
Seš v pohodě?
Měla ses natočit!
Musíš se soustředit.
Takhle se zraníš. Takhle to jde do kytek.
Vítej v mém světě...
DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
...jen pojď klidně dál.
Zázraky se sem tam dějí
i dnes, jak se zdá.
Pojď dál do mého srdce,
starosti nech stranou.
Jen vítej v mém světě
stvořeném pro život s tebou.
Lidé odedávna vidí roztleskávačky jako ty,
co stojí za postranní čárou, a ne jako ty sportovce.
Jsou pro ně doprovodný program.
Mají nabudit diváky a vypadat hezky.
Cheerleading ale od svého vzniku hodně pokročil.
Lawrence Herkimer byl otec cheerleadingu.
Začal nabízet tréninková soustředění
a nakonec se rozhodl, že si z toho udělá byznys.
Založil NAC, Národní asociaci cheerleaders.
Ta pak rostla, až se rozšířila po celé zemi.
A tehdy se v tom začalo soutěžit.
Roztleskávačky přestaly jen povzbuzovat pokřiky
a začaly publikum víc bavit, vyhazovat lidi do vzduchu.
A když jeden tým uvidí u druhého něco takového,
řekne si: „To svedeme taky a líp.
Předvedeme jim něco novýho.“
Lidi si řekli: „To by se mohlo rozjet,“ a začaly se pořádat soutěže.
Cheerleading není jen nějaké roztleskávání, je to sport.
Jsou to skuteční atleti.
A vypadají u toho dobře.
Chytni mě, padám.
Sportovní cheerleading je něco jiného, než lidi vidí
na fotbalových zápasech.
Ty prvky, které teď předvádíme, jsou šílené.
Nevím, o kolik víc ještě můžeme zabrat.
Je to ukázka fyzické zdatnosti.
Je to jako to nejlepší z gymnastiky, cirkusu a tance. Je to úžasný sport.
DĚKUJEME ZA NÁVŠTĚVU
Na tohle místo myslí univerzitní týmy celý rok.
Teď jsou ale středem pozornosti oni sami v nejznámější soutěži v cheerleadingu.
Jediná soutěž v univerzitním cheerleadingu je v Daytona Beach na Floridě.
Je to nejdůležitější soutěž sezóny.
Každá roztleskávačka sní o tomhle úžasném pódiu.
Pro tohle dřou.
Pro svoji chvíli slávy na těchhle žíněnkách.
Vystoupíme jen jednou, a to jen na dvě minuty a 15 vteřin.
A to je všechno.
Všechna naše dřina směřuje k těmto dvěma minutám a 15 vteřinám.
Máte jen jednu šanci a jednu sestavu.
Jediná chyba a může být po všem.
Když to pokazíte, další šanci už nemáte.
Promarnili jste celý rok.
Jsou to strašné nervy.
Jdeme na to!
Před publikem se začnete bát.
Jste nervózní, plní adrenalinu.
Ne všichni to zvládnou.
Ta energie...
ta atmosféra je šílená,
když vyjdete před ty tisíce lidí.
My jsme vyhráli!
A vítězem univerzitního šampionátu je...
Navarrská univerzita!
Šampionem je opět Navarrská univerzita.
To je vaše čtvrtá výhra.
Šestý titul pro Navarro.
Dvanáctá výhra pro Navarro.
Navarrský tým je ten nejlepší z nejlepších.
Jsme třináctinásobní národní mistři.
2012 byl první rok,
kdy dvouletá škola získala titul národních mistrů
a nejvyšší skóre v soutěži.
Byl to obrovský šok.
Máme jen dvouleté studium, a tak nás lidi mají za horší.
My ale vyhráli národní mistrovství.
V roce 2012, 13, 14, 15 a loni.
Několikrát vyhráli národní mistrovství. Porazí kohokoliv.
Navarrská univerzita je v Corsicaně v Texasu, asi 80 km jižně od Dallasu.
Spousta talentovaných lidí odevšad teď chce
do Corsicany, takového malého městečka,
o kterém bych nikdy neslyšel,
kdybych neměl důvod si říct: „Navarro? Kde to je? Kde?
Dobře, jedu tam.“
VÍTEJTE V CORSICANĚ
Víte, já tu jsem
od roku 1987.
Máme tu zhruba 24 000 lidí.
Jsme asi 80 kilometrů jižně od Dallasu.
Tady vidíte nápis „Stará Corsicana.“
Ten fakt miluju. Na ty naše cihlové baráky to fakt sedí.
Corsicana má svůj jedinečný šarm.
Ani by o nás neslyšeli,
nebýt pekárny na Collin Street, domova biskupských chlebíčků.
Prodáme jich skoro milión ročně, takže říkáme,
že naše pekárna je alfou a omegou biskupských chlebíčků.
Corsicana je báječné město.
Je tu klid,
slyšíte cvrčky, ptáky a hvízdání vlaků. Jsme romantické městečko.
DĚLÁME NEJLEPŠÍ BISKUPSKÉ CHLEBÍČKY.
Náš cheerleadingový tým to tu trochu oživuje.
Program na Navarru se stal legendární po celé zemi.
Jezdí sem lidi z celé země, aby mohli
soutěžit v Moničině týmu.
Fakt Navarrskou univerzitu zviditelnila.
MONICA ALDAMOVÁ TRENÉRKA NAVARRSKÉHO TÝMU
Většinu vysokoškolských týmů trénují muži,
takže abyste se dostali na vrchol, musíte mít agresivní a soutěživou povahu.
Musíte být ctižádostiví, důslední
a nadšení.
- Ne! Znovu. - Monica splňuje všechno.
Ví, jak přinést výsledky.
Je to zvíře.
Když to řeknu jednoduše, má úroveň.
Má úroveň, je vyrovnaná.
Chci být jako ona.
Je to tichý člověk, ale pořád ji máte v hlavě.
Zůstane s vámi po zbytek života.
- Chceš, aby to nějak vypadalo? - Ano.
To doufám, protože už jsme měli výhry,
kdy bych se na to znovu nekoukla, protože to nebyl náš nejlepší možný výkon.
Připravujeme se tak,
že to prostě pilujeme tak dlouho,
až to nedokážeme provést špatně.
Vydechněte. Hned jedeme znovu.
Ty stunty musí vyjít. Nekončíme.
Nekončíme, dokud to nedáte.
Tyhle boty vás pěkně nakopou.
Říkají jí „královna“.
Dělá to už fakt dlouho,
takže podle mě přesně ví, co hledá a jak sestavit dokonalý tým.
Sakra, je to remíza a já říkala,
že tady musíme vyhrát, abychom šli do finále.
Musíme je povzbuzovat a vytěžit z toho, co se dá, jasný?
Monica má neuvěřitelně těžkou práci.
Musí zajistit, aby byli na všech zápasech skvělí,
aby povzbuzovali za postranní čárou.
Pak ale musí přepnout režim
a rozsekat to na národním mistrovství.
Ty dvě minuty a 15 vteřin v Daytoně
můžou být vaše poslední chvíle v cheerleadingu.
Poslední chvíle vaší kariéry.
Po univerzitě už není žádný profesionální cheerleading
tohohle typu.
Znáte týmy typu Dallas Cowboys?
To jsou spíš takoví tanečníci.
To, co děláme v Navarru, vyžaduje o hodně větší dovednosti.
I když se vám podaří soutěžit na univerzitní úrovni, po promoci
vás žádný profesionální tým nečeká.
Tím jste v cheerleadingu skončili.
Celý život dřete kvůli jednomu okamžiku.
To mě trochu ovládly emoce.
V dresu jsem byl naposled na Texaské technické
a strašně jsem tehdy brečel,
protože jsem věděl, že je to naposled,
co můžu reprezentovat svůj tým.
Strašně s nimi soucítím, protože jejich chvíle pominula.
Daytona je výjimečná.
Podle mě si řeknete: „Můj odkaz bude
tak velký, jaký si ho udělám.
Tak kam až to dotáhnu, než budu muset ze hry?“
JARNÍ SEMESTR, NÁSTUP NA KOLEJE 68 DNÍ DO MISTROVSTVÍ V DAYTONĚ
Potřebuju nový studentský průkaz. Ztratila jsem ho.
Proto jsi dostala 25dolarovou pokutu.
Ne, to byl poplatek za stěhování.
Nenechala jsem na stole totiž jeden papír.
- Dobře. - Znáte adresu?
Můžu dostat další stvrzenku? Vždycky na ni zapomenu.
- Taky potřebuje... - ...nový průkaz.
- Myslím, že tam se fotí. - Jo, vyfotí tě.
- Děkuju. - Posuň se.
Můžeme?
VÍTEJTE V BUDOVĚ 9
Fakt jsem si ani nemyslela,
že někdy půjdu na výšku.
Neměla jsem moc dobré vyhlídky. Se střední jsem sekla.
LEXI BRUMBACKOVÁ AKROBATKA NAVARRSKÉHO TÝMU
Neměla jsem v životě žádnou naději, dokud mi Monica nedala tuhle šanci.
FRANCES ALVEAROVÁ BABIČKA
Tady je jeden z nejlepších cheerleadingových týmů v zemi.
A to, že tu můžu být,
je prostě...
Přijde mi to skoro jako sen.
Je šílený, jak talentovaný tu máme lidi.
Takový tým fakt vidím poprvý
za mých 12 let v cheerleadingu.
- Babi, telefon. - Pardon.
To nic.
Fakt se omlouvám.
Ne, to nic.
Jsem do tohohle sportu fakt nadšená.
Je to sport, který je pro mě...
- Propána, fakt se omlouvám. - Můžeme začít znovu.
- Ty solný kameny jsou k tvojí lampě? - Jo.
Cítím ten tlak už od léta. To jsem se dostala do týmu.
JADE WITHROWOVÁ TOP
Musíte obhájit vaši pověst.
JADEIN PŘÍTEL
- Jo. - Pověst navarrského cheerleadingu.
Vždycky jsem koukala na videa,
a říkala si: „Tam já jednou budu.
budu vyhrávat všechny ty soutěže,“
a teď jsem konečně tady a je to... šílený.
Je to velký stres.
Máme v týmu asi 40 lidí,
ale myslím, že v Daytoně soutěží jen 20.
Takže nejdůležitější soutěž je ta proti členům vlastního týmu.
Vaším hlavním cílem je dostat se do tý soutěžní dvacítky.
Je nás 40.
JAMES THOMAS AKROBAT
Všichni soutěžit nemůžou. Hlavní cíl je být v soutěžním týmu.
Soutěžení proti sobě nás nutí vzájemně se hecovat:
„Musíš být stejně dobrý jako já,
jestli chceš soutěžit. Musíme se vzájemně hecovat.“
Většina lidí, co přijede do Navarra, jsou tam,
odkud přišli, fakt ti nejlepší,
takže se tady setkáte se spoustou různých silných osobností.
Já jsem fakt silná osobnost.
Můžete mě napodobovat. On ale...
- Jo. - On už to ale přehání.
- Super. - Tak jo. La'Darius Marshall. Bože.
Jaký je?
Afektovaný, to uvidíte.
Máme tu takových víc, ale on to teda fakt vyhrává.
Hej!
Do toho!
Hej!
Buldoci!
Do toho, Buldoci!
Měl jsem fakt talent na americký fotbal.
Podle trenérů jsem byl lepší než oba bráchové.
Já ale říkal, že hrát nechci.
LA'DARIUS MARSHALL AKROBAT A STUNTER
Zaprvý, jsem unavený, a zadruhý mě ten sport nebere.
V životě jsem ale neviděl kluky roztleskávat.
Ani mě nenapadlo, že to jde, dokud jsem neviděl video.
Žasl jsem: „Tak tohle je cheerleading?
Oni chytají lidi ve vzduchu? To fakt dělají takový salta?“
Poprvý jsem viděl něco, co vypadalo jako taková sranda.
Vypadali, že se baví.
A v tu chvíli jsem se rozhodl přihlásit.
Fakt mi za to nadávali.
Říkali: „Nic takovýho dělat nebudeš. Ty seš fotbalista.“
A já jim řekl: „Fajn, budu to dělat na trénincích.“
Na jednom zápase jsem měl průšvih,
protože jsem skóroval z dvojitýho přemetu.
Vlastně nám ten bod ani neuznali. Říkal jsem si, že je to od nich hnusný.
Všichni mi pak začali říkat „teplouši“ a podobně.
Do toho!
Takže jsem se tehdy hodně rval.
Někdo něco řekl a já šel za ním do třídy a pustil se do něj.
Do toho, Buldoci! Do toho!
Umím lidi odpálkovat, protože jsem z místa na Floridě,
se musíte hlídat. Nesmíte si nechat nic líbit.
Když vás dostanou,
musíte dostat vy je.
Protože když jim to nevrátíte, budete mít problém.
Zatlačte je, rozdrťte je!
Rozdrť ho!
Ne všichni jsou stejně talentovaní.
To je život.
A jo, někteří chtějí být skromní.
Kdy pak ale teda budete sebejistí?
Nafoukanost a sebejistota nejsou to samý.
Mají k sobě blízko a ta hranice je tenká. Musíte to rozlišit.
Tady se respektu nedočkáte!
Všechny triky od nás máte.
- Jo! - To bylo pěkný!
Fakt z toho šla hrůza!
Až to začne bolet, řekni „stop“.
To je ono.
Potřebuju nový nohy, kotník a tělo.
Propni tu špičku.
Já se snažím.
MORGAN SIMIANEROVÁ AKROBATKA A TOP
V minulosti jsem hlavně roztleskávala na zápasech.
Na americkém fotbalu, basketbalu, volejbalu a tak.
Nebyla v tom ta soutěživost, jakou máme tady.
A ta je to, po čem jsem prahla.
Tohle jsem chtěla dělat.
- Nebraň se tomu. - Já se nebráním. Ztuhnul mi sval.
- Uvolni se. - Loni jsem nesoutěžila.
Neměla jsem tolik zkušeností jako většina týmu.
Takže teď jsem oproti ostatním trochu pozadu.
Snažím se do všech prvků,
který v sestavě dělám, dát dvojnásob, aby to bylo vyrovnaný.
- Tak se to dělá. - Raz, dva...
Mám ale asi to nejhorší vystupování
v historii cheerleadingu.
Když trénujeme, vždycky se celou dobu usmívám.
Je to falešný úsměv, protože se soustředím.
Jiní lidi v týmu, třeba Sherbs,
ale vypadají přirozeně...
MACKENZIE SHERBURNOVÁ TOP
...krásně. Ona u toho přímo září.
Každý prvek, který předvede, vypadá tisíckrát líp
třeba jen proto, že někde zvedne bradu
nebo udělá to či ono.
A já jsem to nemehlo tam v pozadí.
Tak jo, kdo musí, ať se napije, a znovu do pyramidy.
Sjedeme tu pyramidu celou. Chci vidět celý ten začátek.
Gabi tu není, takže tu část ne.
Tak jedem.
Raz, dva, tři, čtyři, pět,
sedm a... raz, dva,
tři, čtyři, pět.
Sedm a... raz, dva, tři, čtyři, pět,
sedm a... raz, dva, tři, čtyři... lidi.
Technická dala double. Proč nedáme ani singl?
- Před dvěma lety. - Určitě jsme lepší...
než oni.
Tak jo, znovu.
Sestava na univerzitní úrovni
má různé prvky a sekce,
ale ta nejdůležitější část je pyramida.
Pro většinu týmů a sestav
je pyramida to rozhodující.
Tak jo, jedna, tři...
Hodně týmů kvůli ní v minulosti prohrálo.
Je to ta nejsložitější část.
Pět, sedm, osm. Raz, dva...
Tu pyramidu pilujeme celý semestr.
Trvá týdny, než se naučíme všechny její prvky
a než je spojíme do 30sekundové sekvence.
- Tři... - Drž!
- To ne! - Proboha.
Pojď, Matrixi.
Super, Jerry!
Všichni musí být na stejné vlně.
Musíme to dělat dobře a ve stejnou chvíli,
protože si navzájem svěřujeme svoje životy.
...dolů, sedm. A raz, dva.
Zvedněte ji!
Je důležité, aby všichni v týmu spolupracovali.
Je to ošklivá pyramida. Stojím si za tím.
Pohlídáš mi, ať chytám takhle?
- Tak nic nechytneš. - Dík za ten negativní přístup.
Takže pravda je negativní, jo?
Je na to třeba hodně času a opakování.
A opakovat tu pyramidu 500krát, znovu a znovu,
bolí.
Raz, dva, tři, čtyři.
Dobře.
Pěkný! To se mi líbí. Znovu.
Furt ale musíme chytat v rovně ležící pozici,
ne v kolébce a pak měnit.
A pak hned dolů do...
Zbytečně přidáváte dvě doby navíc. Takže ji chytnete, do kolen a konec...
I když ji chytneš... chytáš tady?
Ne, chytám tady. Jdu s rukama dolů a zase nahoru.
Můžeš to absorbovat nohama a pak jít dolů?
Tak jo, sjedem to odsud a jen to salto.
- Sedm, osm. Raz a salto. - Jdeme na to. Můžeme?
- To dáte. - Já chci mezi ně.
Raz, dva, tři,
čtyři, pět, šest, sedm, osm.
Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm.
- Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm. - Jdeme na to.
- Drž, Summer, drž! - Drž!
- Jo! - Pět, šest.
- Do toho! - Super.
- Už to bude! - Pět, sedm.
Jedna, tři... no tak! Drž!
Sedm, osm. Jedna, tři.
Pět! Zvedněte ji! Vytlačte ji nahoru!
Ne, počkej!
To stačí. To jde.
- Stačí to? - Jo, je to těžký.
Máte pauzu na oběd, děcka.
Až se vrátíme, potrénujeme pyramidu.
Takže se najezte, pořádně se napijte a připravte se k akci.
Bude po nás.
Je to fakt náročné.
Fakt hodně trénujeme. Máme tu dvouleté studium,
máme je tu jen na dva roky, takže nemají tolik zkušeností
jako studenti na škole s čtyřletým studiem.
Musíme trénovat dvakrát tolik, co týmy na normálních univerzitách.
Takže někdy trénujeme celý den
a zní to fakt šíleně,
ale hodně z nich dělá All Star cheerleading,
takže někdy společně soutěží ještě v All Star týmech.
Jdeme na to!
Raz, dva, tři!
V klubovém cheerleadingu vystupujete ne za školu, ale v čistě soutěžním týmu.
Pět, sedm a...
raz, dva, tři.
All Star je velká liga.
Některé děti trénují, jen co se naučí chodit.
Přemet! Ten byl super.
Pojď, dýchej. Nádech, úsměv a jdeme na to.
Výrazy!
Výrazy! No tak, Caroline.
Sportovní cheerleading jen roste.
Teď kromě Cheer Athletics existují i další obrovské kluby.
A máme štěstí, že v našich týmech máme
studenty z Navarra.
Naše děti je zbožňujou, vzhlíží k nim, chtějí je napodobovat.
- Ty seš tak hustej! - Díky!
Chceme do Navarra, jsou fakt dobří!
Když se tam dostaneme, dostaneme stipendium a pak můžeme
soutěžit za univerzitu a budeme slavný.
Vzhlížíme k nim, protože to jsou královny.
Všechny jsou královny.
Králové a královny, nic jinýho.
Fotíme si je.
Jsou to hvězdy. Hvězdy s tlesky.
Nejlepší atleti z Navarra mají obrovský vliv na sociálních médiích.
Měli jsme tu pár, ty první „hvězdy s tlesky“,
které na Instagramu sledovalo 500 000 lidí.
Víte, kdo je Gabi Butlerová?
- Jo! - Je strašně ohebná.
Myslím, že je jediná, kdo je zároveň akrobatka, top i base.
- To ví každý. - Jo.
GABI BUTLEROVÁ CHEER
Ahoj. Tady Gabi.
Chci vám všem poděkovat za vaši podporu.
Dneska nás čeká focení na obálku časopisu The Cheer Leader.
Slyšel jsem o Gabi, už když byla fakt malá.
První začněte heel stretchem.
Vždycky měla hodně fanoušků.
Je ve světě cheerleadingu dobře známá.
Momentálně tady není,
protože cestuje a pracuje,
ale pořád je důležitou členkou týmu.
GABI BUTLEROVÁ AKROBATKA A TOP
Gabi umí všechno. Nikdy jsem neviděl nikoho tak talentovanýho.
Kdysi jsem ji furt sledoval. Vyrůstáte, koukáte na ni,
jak roztleskává, chodíte na její soutěže...
Je to hvězda, byla v seriálu Cheerleaders na YouTube.
Dělala všechno. Lidi k ní vzhlíží,
kvůli tomu, kolik toho dokázala.
Když jsem byl mladší, obdivoval jsem její postavení a respekt, který budila.
Fakt jsem byl paf z toho,
že ji mám v týmu.
Mě to nestresuje, ale jiný lidi by mohlo.
Pořád je to ta Gabi Butlerová.
Je stresující být takhle ve středu pozornosti.
Uvědomíte si, že musíte být dobrý vzor pro ostatní,
musíte být co nejlepší,
protože vás neustále někdo sleduje.
BUDOVA DR. LOUISE GIBSONA
Jedna, tři, čtyři, pět, sedm. Jedna,
tři, pět, sedm, osm.
Jedna, tři, čtyři, pět, šest, sedm, osm.
Myslím, že...
Ano. Ne, chci říct...
shromáždění je v pohodě,
ale co takhle naplánovat něco, než pojedou do finále?
A naplánovat to teď
a ne dva dny před akcí?
To je k smíchu.
Fajn. Děkuju. Nashle.
Město Corsicana se snaží vybrat peníze
na renovaci centra.
Takže naši veřejní činitelé chtěli uspořádat veřejné shromáždění.
Chtějí, aby se náš tým účastnil.
Lidi nás často žádají o spoustu různých věcí.
A já se v naší komunitě ráda angažuju,
ale hodně lidí nechápe,
že nic nepředvádíme jen tak. Fakt se na to připravujeme.
Podle mě si to prostě neuvědomují.
Obzvlášť, když cheerleading nedělali.
Myslí si, že když jste roztleskávačka, můžete jít bavit lidi na počkání.
Původně jsme plánovali pracovat výhradně na naší sestavě do Daytony.
To nejdůležitější, co chci udělat,
je dopilovat naši pyramidu.
Ještě jsme se k tomu nedostali.
I když ráda odkývu, co můžu,
teď se nám to zrovna nehodí.
Jak víte, příští týden nebo dva strávíme tím,
že se podíváme, jak na tom jsme,
než se rozhodnem, kdo bude soutěžit, takže vím, že jste ve stresu.
Teď nám ale musí dělat větší starosti
vystoupení, který musíme předvést tento čtvrtek.
Je to něco, o co nás požádali.
Malý zádrhel v našem plánu.
Začneme venku, budeme vítat lidi,
budeme dělat takový ty typický roztleskávačský věci
s pompony a tak.
Pár lidí tam promluví a tak podobně.
A pak jim předvedeme číslo, na kterým teď budeme pracovat,
a to bude konec.
Raz, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm, osm.
Netuším, co to dělají.
Koukej na ně.
Musíte to dělat takhle...
Já vím!
Byl bych ňuník.
Takže jedna, dva, stop, tři, čtyři, pět, šest, sedm, osm.
Raz, dva, boky, tři, výkop, čtyři, dolů, pět.
A pak hned dolů. Pardon...
Je to fakt těžký.
A z týhle pozice dozadu, dopředu, krok a výkop.
- Dobře. - Máš to?
A odsud...
Hej, soutěžit budou mít šanci jen ti, co to teď berou vážně.
Můžeš se protáhnout?
Od čeho chceš začít?
- Od... tři, čtyři. - Dobře.
Můžeme?
- Tři, čtyři... druhá noha. - Spletla jsem to.
Neboj, sjedeme to znovu.
Můžeme? Tři, dolů, čtyři, boky, pět,
- šest. - Dobře.
- Já... - To nic.
Holky, čelem ke mně.
Na místa a předveďte mi to.
Lexi, běž pryč.
Pryč. Ne, úplně pryč.
Tak jo, super.
Můžu být kluk?
Ostříháme tě.
Byla jsem ve třídě pro ty pomalejší.
Jo, tohle potrvá.
Lidi už jsem nekreslila dlouho.
Myslím, že...
tam dokreslím kočku na jetpacku nebo tak něco.
Proč nejdeš k Shannon?
ZACH LEBEL AKROBAT
No... jeden z důvodů je to, že...
Co?
Všichni jsou v jejím narozeninovém chatu kromě mě.
- Takže nejdu. - Nejseš tam?
My spolu ani nemluvíme.
- I kdybych tam byla, asi bych nešla. - Zjišťuju, kdo tam není.
- Jsem si jistej, že je tam celý tým. - Jo, kromě mě.
Já si s roztleskávačkama obecně moc nerozumím.
Hodně z nich žilo úplně jinak než já.
Cheer je obecně sport pro bohatý.
Většina těch velkých klubů
si měsíčně účtuje hromadu peněz
za hodiny nebo pak za soutěže
a dresy.
Dělám to už 12 let
a nikdy jsem nic neplatila.
Vždycky jsem byla tak dobrá na akrobacii,
že kluby chtěly, abych k nim chodila, a nemusela jsem platit.
Ty holky tam ale byly hnusný, říkaly, že se předvádím.
Já jsem ale fakt dělala jen to, co mám ráda.
Nemám ráda problémy a drama. Nic takovýho.
Takže se v tomhle sportu většinou držím od ostatních stranou.
Snad budu dost hubená na to, aby mi v dresu byla vidět žebra.
Chci vědět, kolik vážím.
Ná tréninku nás zváží, takže jen chci vědět, jak moc nesmím jíst.
Kontrolují nám váhu,
aby věděli, že jíme, jak máme, a staráme se o svoje těla.
Házejí nás do vzduchu a děláme hodně různých prvků,
takže musíme zůstat zdravý a tak.
Proč seš tak lehká?
Já se bojím.
- Čeho? Máš to za sebou. - Já vím.
Vážíš míň než tenhle kufr.
Ne. Vážím 43 kilo.
Na bicáky nejedu, takže tě tu nechám cvičit.
Možná si během toho čekání sjedu tricáky.
Dobře.
My stunteři, co ty holky vyhazujem, chceme vypadat mohutněji,
protože to má Monica ráda.
Čím jste větší, tím líp si povedete v soutěžích.
Jste tak lepší opora.
A akrobati jsou ti vyrýsovanější.
Jsou to většinou ti menší kluci,
co umí skákat, dělat salta
a ovládat svý tělo tak, jak to ti mohutnější nesvedou.
Já se snažím být něco mezi stunterem a akrobatem,
takže musím být ten zlatý střed.
Cvičím každý den, většinou dvakrát denně.
Hlavně se snažím pálit tuk a trochu zhubnout.
JERRY HARRIS STUNTER
To je popravdě všechno,
na čem mi teď záleží.
Činky jsou fajn, ale...
radši dělám čistý kardio,
abych byl lepší, zdravější a žil dýl.
Celý život jsem byl při těle.
Dostal jsem se dokonce na 150 kilo.
I když jsem dělal cheerleading,
s tím jídlem, co jsem jedl, to nestačilo.
Bylo to samý rychlý občerstvení,
protože tehdy jsme si v podstatě nic jinýho nemohli dovolit.
Takže jsem vlastně nejedl nic jinýho.
Když jsem ale začal prvák na Navarru,
měl jsem možnost jíst líp a cvičit, co to jen šlo.
Ten první rok jsem shodil osmnáct kilo.
A tenhle rok
už jsem shodil třináct.
Zvedni ji!
- Byl jsem daleko. - Dobře.
Sjedem to znovu.
Jerry je ze všech sportovců, které znám, asi ten největší dříč.
Když sem nastoupil, měl se hodně co učit.
Po technické stránce toho spoustu neuměl.
Jeho úchopy. Na těch pracoval celý rok.
Spoustě atletů zlomí srdce, když se dostanou do Navarra,
- ale ne do soutěžní dvacítky. - Znovu.
Myslím ale, že všechno, co se loni naučil,
letos využije.
- Jo, Jerry! - Vidíš? Tak by to mělo jít líp.
Na trénincích neustále pracuje na svých dovednostech a podporuje ostatní.
Zaberte!
Fakt tenhle sport zbožňuje.
Sleduje cheerleading nonstop.
A ukáže vám každou sestavu, každou sekci,
každý slovo.
Je šílený, jak to Jerry zbožňuje.
Nechápu, jak můžeš koukat na mladší týmy...
TT BARKER STUNTER
na soutěžích.
- Je to sranda. Žeru to. - Já vím.
Jerry, sedíš s mobilem a koukáš
na středoškolské novice.
Kdyby někde fungoval tým mrňat...
- ...znal by jejich sestavu. - A jejich hudbu, trenéry i rodiče.
- Protože... - La'Darie!
Jo, chci vidět Cubs, protože musí napravit svý selhání v Houstonu.
Tam to byla katastrofa. Jsou úroveň mini dva.
Prostě ale...
neměli svůj den.
Ty dětičky ten víkend nebyly v tom správným rozpoložení.
- Byly unavený. - A prohrály.
- To já neznám. - Mám jejich skóre.
- Jak se ti to povedlo? - Uložil jsem si to.
- Byl jsem připraven. - My to tolik nežerem.
No dobře, já to chápu.
To mi stačí.
Jsem unavenej. Snad dneska zalehnu v normální hodinu.
Než se rozjede sezóna a Monica přidá tréninky.
Tak jo, jdeme na první kapitolu.
Uděláme si přehled
o obyvatelích Texasu.
Vím, že tu máme basketbalisty a roztleskávačky
a někteří nejste z Texasu
ani z blízkého okolí.
Takže začneme několika zajímavostmi, aby vás Texas zaujal.
Dali jsme světu bratry Quaidovy. Randyho Quaida si asi nepamatujete.
Hrál ve Vánočních prázdninách.
Je to ten bláznivý strejda, co křičí: „Plný vécko.“
To je on.
Je tady NASA. Na chvíli ji odstavili,
ale už je to lepší.
A jak jste asi slyšeli, prezident Trump
vynalezl co?
Vesmírné síly, že?
Na tom se asi NASA bude významně podílet.
Mexicko-americká kuchyně je boží.
Není to pravá mexická kuchyně.
Je to její mnohem lepší verze.
A většina států USA nevyžaduje, abyste uznávali místní vládu,
ale v Texasu se musíte řídit místními i federálními zákony.
- Máme sami sebe... - Super.
...fakt rádi.
- My víme. - Je to zajímavé.
My víme.
- A teď jsme u první kapitoly. - Jsem rád, že se učíme fakta.
V co si myslíte, že tady věříme? Z politického hlediska.
- V právo mít zbraň. - Jo, zbraně musí být.
Nepoznáte větší milovnici zbraní, než jsem já.
Mám u sebe kvér skoro pořád.
- Co dál? - Ve špatnost potratů.
V Texasu rozhodně.
Poměrně rychle zjistíte,
že Texas je převážně konzervativní stát.
Lidé v Texasu uznávají tradiční hodnoty a životní styl,
takže hodně lidí to tady vidí tak,
že pár muže a ženy jsou tradiční definicí manželství
a v neděli byste měli vstát a jít do kostela
a měli byste mít domek, dvě a půl dítěte a ten pěkný bílý plot.
Prostě stará škola.
EXPO MLÁDEŽE OKRESU NAVARRO
Ten šedý voleček je nádherný.
Asi nejhezčí ve třídě.
Jen bych chtěl, aby měl lehčí krok. Má bedra trochu vysoko.
Rád bych ho změnil, jak tu stojí, vyměnil mu přední část kostry.
- Ten šedý voleček je lépe stavěný. - Vím, jaký to tam bylo.
- Moje kozy se dostaly do finále. - Jo.
Když se na ně podíváte, vidíte, že nejsou vysocí.
Jsou podsadití, mají dobré proporce.
Ale ten její byl docela vysoký.
Nebyl tak dobře stavěný jako ti ostatní.
Ethanův vypadá dobře.
Jo, má pěknou chůzi, ale málo vrtí zadkem.
Koukejte na toho chlapečka.
Pojď, zlato.
Mami, nepřeháněj to.
Na konci mám neteř.
- Vidím... - Ta s tím černým?
S tím černým, co bude vyvádět, jo.
Má takový růžové pruhované triko
- a stažené vlasy. - Dobře.
Tohle je konzervativní texaské městečko.
Moji studenti jsou hlavně z velkoměst, takže je to tu zarazí.
Na malých městech ale něco je.
Vyrostla jsem tu.
Vzala jsem si svoji lásku ze střední.
Hrál jsem baseball. Byl jsem zadák.
Slýchával jsem jednu holku, jak volá: „Chrisi!“
Během zápasů byla za plotem, držela se ho
a volala moje jméno.
Byla roztleskávačka, plná energie.
Populární. Jedničkářka. S vyznamenáním.
Samá plus. A byla fakt soutěživá.
A já byl nervózní kluk, takže když se objevila
holka, která se nestyděla zavolat moje jméno, a poznali jsme se...
Víte, jak to dopadlo.
Za mlada jsem měla velké cíle.
Myslela jsem, že budu výkonná ředitelka velké firmy na Wall Street.
Mám titul z Texaské univerzity, jedné z nejlepších obchodních škol v zemi.
Jsem magistra.
Chtěla pracovat v mrakodrapu v New Yorku a být podnikatelka.
Rodina ale byla důležitější
a věci se trochu změnily.
Chtěli jsme naše děti vychovat v blízkosti
jejich prarodičů, tet, strýců, sestřenic a bratranců.
Máme rádi naše rodné město a to si nás volalo.
A pak se jí naskytla šance v Navarru.
Tohle samozřejmě nebyl můj plán.
Studovala jsem obchod, neplánovala jsem koučovat.
Všechno, co jsem se na té obchodce naučila,
jsem ale využila, když jsem budovala svůj program.
V tu chvíli mi došlo, že tomu věnuje veškerou svoji energii.
Navarrský tým na začátku nikdo neznal.
Pak vyhrajete jednou a ještě jednou
a ještě jednou.
A pak se všemi ostatními vytřete na národním mistrovství
a už vás zná nejen konkurence...
KRÁLOVNY SE MAJÍ
...ale i kluby v jiných státech.
Takže vidíte, jak ta touha po výhře
časem jen rostla a rostla.
Jak jsem jednou začala, bylo těžké s tím přestat.
Pohltí vás to.
Je to...
návykové.
Fakt.
Neumím se česat, ale líčení mi fakt jde.
- Musíme tam být ve čtyři, že? - Jo.
Jsem docela ráda, že netančím.
Je to ale pěkný tanec.
Funguje to díky tomu oblečení.
Já vím. Jsem fakt ráda, že nám Monica
našla boty.
- A džínové kraťasy a tak. - Jo.
Chci si je zkrátit, ale nevím, co s tím.
Zkrátit?
Jo, protože dělají takový zvon...
Jo, Monica o tom mluvila.
Říkala: „Kdyby jen měla kratší kraťasy.“
- Fakt? - Jo.
- Asi o tolik. - Jo.
- Tohle jsem ještě nikdy nedělala. - Nikdy?
- Ne. - Sakra.
Zkusím to vzít...
Už to bude.
Vypadá to divně?
Možná.
Ale ty boty. Bože.
Už se mi udělaly dva puchýře.
Já vím! Proto máš krev... na tý pásce?
- Jo. - Z kotníku?
Pořád je mám.
Tady jsou. Tyhle dva.
Juchů!
Hlásíme se z našeho drahého města Corsicany.
Potřebujeme renovovat centrum.
STARÁ CORSICANA
ZUMBA JÓGA KAVÁRNA
Co víte o navarrském cheer týmu?
To je fakt těžká otázka.
Obýváme, drahá, dva odlišné světy...
Já jsem s nimi setkávám, jen když se jdou tetovat.
Vídám je v pátky večer na fotbale a tak.
Na soutěžích jsem nikdy nebyl.
Jednou jsem viděl Bravo, girls!
Znám tým Dallas Cowboys,
ale univerzitní roztleskávačky ne.
- O Buldocích slyšíte, ale... jo. - Ale tím to končí.
Moc se o nich nemluví.
Cheerleading je hodně uzavřený svět,
takže pokud se v něm nepohybujete,
někdy prostě nechápete, o co běží.
Pamatuju si tu chvíli, kdy jsem objevila
sportovní cheerleading a uvědomila si, že je to fakt sport.
A úplně jiný, než jak si ho doteď představuje většina Ameriky.
Hodně lidí hází roztleskávačky do stejného pytle
s misskami a servírkami v Playboy klubech.
Tradičně měly být hezké a oblíbené,
měly mít příjemné, dobré povahy.
Jsou to hodní, slušní lidi.
Líbí se nám, jak Corsicanu na veřejnosti reprezentují.
A tak roztleskávačky začaly představovat
takové místní vlastenectví.
Pomáhají školám, pomůžou se vším možným.
Jsou to fajn holky.
Uvidíme je... neměl bych říkat jen „holky.“
V 50. letech se cheerleading přeorientoval na ženy
a představy o tom, kdo může roztleskávat,
ovládla představa typické americké holky od vedle.
Genderové role se ale mění.
Typická americká holka v 50. letech věděla,
že její místo je za postranní čárou.
Dneska už to tak není.
Dneska je to sebejistá, houževnatá atletka.
Klade se menší důraz na vzhled
a větší na samotné sportovní výkony.
Potíž je v tom, že lidi vidí roztleskávačky stát stranou na zápasech,
ale už je nevidí na soutěžích.
Věděli jste,
že Navarro má jeden z nejlepších univerzitních cheer týmů v USA?
Nevěděli.
- Ne. - To jsem nevěděl.
To je úžasný, ale...
nevěděla jsem to.
Problém je v tom, že cheerleading je jak volnočasová aktivita, tak sport.
Takže cítíte neustálý konflikt
mezi tím, že máte být duší vaší komunity,
ale zároveň taky úžasní sportovci.
Obýváme, drahá,
dva odlišné světy.
VEŘEJNÉ SHROMÁŽDĚNÍ 10. LEDNA V 5 HODIN
Já si ten svůj postavil ve svém vlastním srdci.
HLAVNÍ TŘÍDA TOHLE JE NÁŠ PŘÍBĚH
Můžeme začít?
Každé takovéhle shromáždění má,
aby bylo úspěšné, nabudit tým, že mám pravdu?
Jo.
Má je připravit k soutěžení.
A tento úžasný
tým plný energie vám představí
držitelka třinácti titulů
z národního mistrovství
a pěti titulů
z velkého národního mistrovství,
trenérka šampionů...
Monica Aldamová!
Páni! Možná vám to nedošlo, ale právě jste získal místo
na naší příští povzbuzovací akci.
Povedete ji. Děkuji, jste ten nejlepší roztleskávač.
Tak jo.
S manželem jsme tady vyrostli. Chodili jsme tady na střední...
- Na druhou stranu, pardon. - Nemluv na ni.
...pracovali jsme se spoustou dětí a uspořádali jsme tady za ty roky
spoustu vystoupení.
Mysleli jsme ale, že dnes by bylo fajn zmínit naši hrdost na to,
že jsme z Texasu.
A už je tu máme.
Pojďte!
Viděl jsem spoustu míst, svět jsem procestoval.
Musíš to vidět, abys uvěřil. Tak jako zázrak.
Texasu požehnal Bůh sám.
Chceš vidět nebe? Jen pojď k nám.
Usmívejte se.
Texasu Bůh požehnal!
Jasně že jsem fakt soutěživá.
Mým cílem bylo mít nejlepší cheerleadingový program v zemi.
Toho jsem dosáhla,
ale každý rok se ta laťka
zvyšuje a zvyšuje.
Pokud chcete být mezi těmi nejlepšími týmy,
musíte pořádně zabrat.
Pořád studuje, analyzuje sestavy
a ostatní týmy a přemýšlí, jaký bude náš další krok,
abychom se zlepšili, protože cheerleading se každý rok posouvá dál.
Na začátku
byly pyramidy o tom naskládat na sebe lidi na všech čtyřech.
Pak v těch pyramidách drželi formu.
A teď je to o tom zvládnout prvek s hromadou přechodů z pozice do pozice.
A na tom je založené bodování.
Za těžší věci dostanete více bodů.
Takhle těžkou pyramidu jsme podle mě ještě neměli.
A o tohle my se snažíme a myslím, že to zvládneme.
Je to něco šíleného.
Neustále vás to tlačí k tomu, abyste usilovali o chvíle, kdy si řeknete:
„Páni, já to fakt dal.“
Spousta lidí samozřejmě argumentuje,
že se taky hodně zvýšil počet zranění,
protože ve sportovních aktivitách žen
má teď cheerleading největší počet kritických zranění.
Když je vidím vyletět tak vysoko,
vždycky se modlím,
aby je někdo chytil, protože jsou vysoko nad zemí.
Byla jsem u toho, když se takhle jeden člověk zranil.
PANÍ PATTIE DOZOR V REKREAČNÍ MÍSTNOSTI
Přesně si pamatuju, jak ten člověk křičel.
61 DNÍ DO MISTROVSTVÍ V DAYTONĚ
Jak se cítíš?
- Bezva. - Fakt?
- Nelžeš? - Ne.
- Nebolí tě hlava? - Teď?
- Jo. - Ne.
Tak jo. Nohy k sobě.
CAMERON HIEB VRCHNÍ TRENÉR ATLETIKY
Zavři oči a dotkni se úplnou špičkou prstu
špičky svého nosu. Takhle.
Pracovali jsme na pyramidě a zkoušeli něco novýho,
ale pak se to nějak zvrtlo a sletěla jsem ze strany tý pyramidy
a narazila hlavou do hlavy někoho jinýho.
Bylo mi špatně, a tak jsem letěla na záchod a vyzvracela se.
Nehýbej hlavou.
Cameron mě kontroluje
a říkal, že mám příznaky otřesu mozku.
Jo.
KEKE HAWKINSOVÁ POMOCNÁ TRENÉRKA ATLETIKY
Dneska si dej pauzu
a zítra ráno zase přijď. Chci s tebou znovu projet příznaky, jo?
Dobře.
- Jdeme na to. - Pojď, Jade.
Máte dvě minuty a pak děláme pyramidu.
Máme to.
Jo. Drž.
- Můžeme? - Drž ji...
A raz, dva, tři, čtyři, pět,
šest, sedm, dobrý, raz...
V pohodě, Jerry?
Sherbs,
dělej to plynule, ale pomaleji, aby to viděli.
Bude to divný pocit, ale budeš v pohodě.
Můžete kus odstřihnout.
Sluší ti.
Vedeš si skvěle.
Jestli chceš, vem si kapesník, aby sis to mohl držet.
A jo, budeš mít ruce od krve,
tak si to pak vyndej.
- Tak jo. - A raz, dva,
tři, čtyři, pět,
sedm, osm, raz, dva, tři.
Proboha.
Někomu povolilo koleno.
Sherbs, máš hlavu u její nohy?
Vypadalo, že je fakt blízko.
Nevím, ale vyděsilo mě to.
Dávej pozor, ať jí nedáš kolenem, Brooke.
Tak jdeme na to.
Dejte to.
Raz, dva, tři, čtyři, pět,
sedm, osm, raz, dva, tři.
Dostala kopanec do hlavy.
Žeru nácviky pyramidy.
Jejda, bebínko.
Pyramidy jsou nejlepší.
Vystřeluje ti v hlavě bolest?
Podívej se nahoru.
Bolí to?
Jo?
Postav se na levou nohu.
Ruce v bok. Zavři oči.
Pět, šest, sedm, osm.
Raz, dva, tři, nahoru, čtyři, v klidu, pět, šest, sedm a raz,
dva, tři, čtyři.
To bylo super.
Pilujeme tuhle část, abychom to pak dali dohromady.
Pořád děláme něco, co už jsme dneska dělali, takže se moc nevybavujte.
Přestaň vyšilovat. Já tě chytím.
Otevři oči. Sleduj můj prst.
Tak jo.
Pojďme to...
Nebo to prodloužíme o dvě doby a až to zvládneme,
zase to srazíme.
- Jakože zrychlíme? - Jo.
- Jasně. Tohle je pomalá verze. - Jo, já vím.
- Dvě doby budou stačit. - Jo.
To bude...
těsný?
Musíme to ozkoušet, protože ty doby budou jinak.
Přidáme dvě doby, aby to bylo bezpečnější. Nebo...
Ne, se dvěma dobama navíc to zvládnem.
Drž se v přítmí, nekoukej do telefonu a do žádnýho světla.
- Dobře. - Dej si zbytek dne pauzu.
Připravte se. Jdeme na to.
Jdeme na to! Poslouchejte!
Musíte ji chytit.
Nevyšilujte, jste navarrský cheer tým, máte na to.
- Bude to těsný. - Můžeme?
Soustřeďte se.
ALLIE ROSSOVÁ TOP
A raz,
raz, dva, tři, čtyři, zakloň se, sedm a...
raz, dva, tři, čtyři, pět, šest, sedm.
Pomalu, jedna, tři, pět...
sedm a... raz, dva...
Padají jak kuželky.
Švanda.
Pyramidy jsou boží.
- Kliky. - 50 kliků.
Přisedla mi hlavu. Nebo přišlápla.
Nevím, začalo se to sypat a furt do mě něco naráželo.
Proč ty kliky?
Protože skončila na zemi. Nikdo ji nechytil.
Chytila ji moje hlava.
To je znamení,
že si potřebujeme dát od pyramid pauzu.
Mám tě rád.
- Tak jo, končíme. - Do kruhu.
Doufám, že už jste se všichni vyblbli,
protože se musíme soustředit na daytonskou sezónu.
Už je to tady
a musíme to začít brát trochu vážněji.
Příští týden to začne být fakt tvrdý boj. Každý chce soutěžit, budou makat,
ale starejte se i o svoje těla
a udržte si dobrý přístup, i když soutěžit nebudete.
Většina chce být mezi těmi dvaceti v soutěžním týmu.
Udělají cokoliv, aby se mezi ně dostali.
- Dobře. - Zvedni ruce.
Zavři oči.
Zranění budou. Tak to v tomhle sportu je.
Nemůžete to brát na lehkou... my ty filmy žereme, ale tohle není Bravo, girls!
Bože, dej nám trpělivost, abychom snesli věci, které...
Cokoliv po nich ale Monica chce, oni to udělají.
- Amen! - Amen.
Raz, dva, tři.
Jsme Buldoci, zdrhejte, jo!
Každý udělá deset angličáků za to kecání.
Pět, šest, sedm a...
raz...
- dva. - Odstavujeme všechny topy.
Za to mě Monica bude přímo zbožňovat.
To je ta pyramida.